Vystupovat, tohle je poslední zastávka.
Čekám už tři roky.
Konečně jsem tě dostal!
Dobrý den, pane.
Dobrý den.
Dobrý den, pane. - Dobrý den.
Dobrý den, pane.
To je ten pokoj.
Pane... - V pořádku, lež.
Pořadně tě zbil.
Vypadá to na vážné zranění.
Kdy jsi přijel do vesnice? - Včera v noci, pane.
Včera v noci? - Ano, pane.
Jak mohl ráno vědět, že jsi přijel v noci?
To tak nedočkavě čeká na mé muže?
Dobrá, neboj se. Pošlu ti peníze.
Odpočiň si a až se uzdravíš, jeď domů.
Dobře, pane.
Ještě něco. Nehlas to na policii.
Vím, co s ním dělat.
Promluvím si s inspektorem. O všechno se postará.
Odpočívej.
Dobře.
Jdeme, hoši.
Nasaď pouta tomu chlapovi v cele, máme ho vzít k soudu.
Dobře, pane.
Hele, Sivo, proč se s každým rveš?
Přichází inspektor, sedni si pořádně.
Dělej, sedni si normálně.
Pane.
Nevíš, jak se sedí na policejní stanici?
Na koho to zíráš?
Skloň zrak.
Podívej se na zem!
Proč jsi ho zbil?
Léčil jsem si svrbění.
Co to meleš, ty mizero?
Myslíš, že to nechám jen tak, když ty jdeš a biješ lidi na potkání?
Poznáš policejní moc jakmile tě zavřeme a zmlátíme.
Inspektore, nechte toho.
Nechte toho.
Nechte ho.
Proč tu máte toho kluka?
Mám s ním jednat v rukavičkách, když on bije všechny ve vesnici?
Viděl jste ho, jak někoho bije? Máte svědky?
Ukažte mi zápis.
Nenechám to jen tak, pokud bijete na policii lidi jen na něčí slovo.
Sivo, jdeme.
Hele, Taťko.
Teď možná vyklouzne,
ale jednoho dne mu uštědřím lekci.
Drž se dál.
Proč mě nikdy neposloucháš?
Proč jsi musel zmlátit Nalliho?
Víš, co se z tebe stalo?
Proč chceš, ať tě všichni nesnáší?
Děsí mě, když vidím, co děláš.
Aspoň jednou mě poslechni.
Mluv, Taťko. - Prosím, odejdi z vesnice, Sivo.
V životě už tě o nic jiného nepožádám.
Prosím, odejdi.
Taťko, požádej mě o něco jiného.
Udělám pro tebe cokoliv.
Ale vesnici neopustím. Dostanu, co chci a po čem toužím.
Moc dobře víš, co to je.
Krev se vaří egem, a srdce je rozpálené jako oheň.
Minulost je jako polknutí jedu.
Krev se vaří egem, a srdce je rozpálené jako oheň.
Minulost je jako polknutí jedu.
Žár mého srdce se nezastavitelně šíří.
A snaží se mě dostat v závodě před mou smrtí.
Jen pojďte!
Zkuste se mě teď dotknout!
Nepopsatelný hněv se stal hnací silou.
Zrychluji a řvu.
Kdokoliv se postaví proti, toho zachvátí strach.
Píšu příběh zahořklého srdce jeho vlastní krví.
Než se střetnu s krvavou smrtí představím všem novou historii.
Co je?
Ten Siva, si dovoluje každý den víc a víc.
Co zase udělal?
Rozbil skla našich náklaďáků v pískovně a zbil naše muže.
Napadá naše lidi v pískovnách.
A Taťka podává stížnosti na naše pískovny.
Jen ať si stěžuje, máme tam svého člověka.
Siva si dovolil i na úředníky.
Musíme proti němu zakročit, Kasi.
Pokud rozdráždíte rozzuřenou kočku, začne vyvádět jako tygr.
Pokud to uspěcháme, tak ten druhý nás nenechá naživu.
Cokoliv naplánujeme, tak pro oba dva.
Vyčkáme na vhodnou dobu.
Nejdou jen po nás, ale i po Viswanathamovi.
V noci spálili na popel veškeré zrní z Viswanathamovy farmy.
Viswanathame, jak se tohle stalo?
Taťko, přestaň.
Vím, že k tomuhle nutíš svého hocha.
Proč bych to dělal?
Neblázni, Viswanathame.
Viníš nás za všechno, co se ve vesnici stane?
Mě obviňuj, ale nezatahuj do toho Sivu.
Výborně ho podporuješ.
Nemysli si, že budeme hasit každý oheň, který zapálíte.
Jednou tě v takovém ohni spálím.
No bezva. Na to se rád podívám, až to zkusíš.
Laxmane. - Taťko.
Jdeme. - Jo.
Nevím, co tam měl, ale Viswanatham úplně vyhořel.
Myslíš, že v tom má prsty náš hoch? - O tom není pochyb.
Odvaha spálit to jako Hanuman Lanku,
kdo jiný než náš hoch by mohl spálit Viswanathamův majetek?
Dobře, hlavně o tom nikde nemluv.
Navíc pořád za ním dolézáš.
Jedeme. - Dobře.
Promiňte. - Kolik lístků?
Jeden lístek.
Nikdy nemají drobné. - Jeden lístek.
Haló?
Jo? Kdy se to stalo?
Bratře?
Bratře!
Co je?
Byla to hodná paní, bůh si jí vzal.
Ano, pomáhala komukoliv, kdo to potřeboval.
Bůh si vždy bere ty dobré jako první.
Stejně jako duha v oblacích a kapky deště v blátě.
I ty se skrýváš jako trn lásky v mém srdci.
Má vášnivá touha je spálená, jako krásná naděje nenaplněná.
Vzbouzí se ve mě šílenství lásky, nebo mě to zabíjí?
Jsi vysněnou přítelkyní pro slečnu, která mě opustila.
Jsi nemilosrdný démon a přivádíš mé srdce k šílenství.
Jsi kráska s rybíma očima a překvapivou moudrostí.
Jsi mé měsíční světlo ve tmě, přijď ke mně, milovaná dívko.
Jak mohu žít bez tebe? Přijď ke mně, milovaná dívko.
Nemůžeš se mi podívat do očí?
Takto žiji ve svých představách.
Ty poháníš mé srdce.
Jak mohu žít bez tebe? Přijď ke mně, milovaná dívko.
Nemůžeš se mi podívat do očí?
Takto žiji ve svých představách.
Ty poháníš mé srdce.
Stejně jako duha v oblacích a kapky deště v blátě.
I ty se skrýváš jako trn lásky v mém srdci.
Má vášnivá touha je spálená, jako krásná naděje nenaplněná.
Vzbouzí se ve mě šílenství lásky, nebo mě to zabíjí?
Má drahá dívko, jsi krásná jako pták.
Mé srdce je zcela okouzlené.
Začalo vyvolávat tvé jméno v pátrání po tobě.
A roztančilo by se, kdyby se dostalo k tobě.
Kolik dní nebo let to může trvat?
Počkám na setkání s tebou i kdyby to mělo trvat sto let.
Klidně ať jsou před námi nebezpečí a překážky.
Ach má lásko, vždy budu stát při tobě.
Budeme-li všude spolu, nastane nikdy nekončící oslava.
Jak mohu žít bez tebe? Přijď ke mně, milovaná dívko.
Nemůžeš se mi podívat do očí?
Ach můj bože, má úžasná dívko.
Jsi jako nezapomenutelná sladká myšlenka.
Záblesky tvého cvrlikajícího smíchu a záře tvých očí.
Můžeš spatřit pokušení hluboko v mém srdci.
Kdekoliv jsem a cokoliv dělám,
vidím svou lásku v miliónech mých snů.
Umístím tě hluboko do mého vyřezávaného srdce
a uctím tě květinami z mé krve.
Mohli bychom vrátit čas?
A sepsat znovu náš příběh?
Jak mohu žít bez tebe? Přijď ke mně, milovaná dívko.
Nemůžeš se mi podívat do očí?
Přinesl jsi všechno, chlapče? - Přinesl.
Tak servíruj. - Pohni si.
Konečně si užiješ svatební párty, Kannayyo.
Hele, Laxmane. - Taťko?
Podívej, všichni se teď žení.
Taťko, on žárlí, že se žením.
Hej, proč bych žárlil? - No?
Chci, aby ses oženil.
Myslíš, že budeš po svatbě šťastný?
Budeš zničený. Uvědom si to.
Proč to říkáš, člověče?
Neznáš to, Taťko?
Něco ti povím.
Nežeň se tak do svatby, ty bláznivý idiote.
Já?
Nepřetvařuj se jen abys získal společnost, ty šílený mizero.
Užiješ si krátkodobě, ale dopad toho ti zničí život a ztratíš kamarády.
Je to tak.
Přijdeš o vlasy a hlava se ti bude nafukovat zodpovědností a přítěží.
Budeš bloumat po ulicích jako toulavý pes.
Od lidí budeš slýchat, že jsi loutka své ženy.
Budeš se vykrádat ven tiše jako liška, budeš vypadat jako pouliční zloděj.
To ti říkáme. - Co to znamená?
Kannayya se brzy ožení. Svatbou si k sobě pozve smrt.
Taťko, s nima tady nebudu!
Změnili by mé rozhodnutí, kdybych tu s nimi zůstal!
Odcházím.
Hele, stůj. - Odcházím.
Posaď se. - Nemůžu tu zůstat! Odcházím.
Nezůstanu starým mládencem jako vy! - Hej, zastav se, kámo.
Můj chlapče, můj nejdražší.
Je to už dlouho, co jsem tě viděl šťastného.
Ve tvém případě jsem selhal. Nevedl jsem tě, jak jsem měl.
Musím se za to omluvit tvé matce a otci.
Sivo, pamatuješ si své rodiče?
Jsou jako Sita a Ram. Víš, jak ti byli dobří?
Rozdali i své vlastní jídlo, když měl někdo hlad.
Díky tvým rodičům jsem dnes na téhle pozici.
Postarali se o mě jako o vlastního.
Ti skvělí lidé mi umřeli v rukách po té nehodě, před mýma očima.
Celá vesnice plakala, kromě tebe.
Byl jsi ještě příliš malý.
Místo abys plakal jako ostatní, jsi mě s úsměvem objal.
Tehdy jsem se rozhodl, že jsi mým světem.
Nepotřebuji nic jiného než tebe, ale podívej se na sebe dnes.
Nepamatuji si mámu, ani tátu. Nevybavuji si, jak vypadali.
Ty jsi pro mě vším, Taťko.
Jsi pro mě vším.
Potřebuji jen tebe.
Mám tě rád, Taťko. Mám tě moc rád.
Chlapče, uděláš mi laskavost?
Pověz, Taťko, udělám pro tebe cokoliv.
Poslechni, chlapče, odejdi z vesnice.
To nemůžu, Taťko.
Klidně na tvůj příkaz obětuji svůj život,
ale nechtěj, abych odsud odešel. - Proč nechceš odejít? Proč?
Budeš pořád zatvrzelý? Neslyšíš, co ti říkám?
Dělej si, co chceš!
Laxmane, odcházíme.
A ty? Potřebuješ pozvánku? Pojď!
O 3 ROKY DŘÍVE...
Tati.
Pojď sem, drahá, pojď...
Jaká byla cesta, holčičko?
Nech těch zastaralých řečí.
Copak přijela no vozíku, taženým býkem, aby byla unavená?
Běž dovnitř, drahá. - Pojď dovnitř.
Dobrý den, pane. - Dobrý den.
Přišli jsme si promluvit o pozemcích, o kterých...
Jdi se osvěžit. Já půjdu připravit snídani.
Ahoj, babi.
Přestaň zdravit. Co to máš na sobě za šaty?
Když už se tak chováš mimo vesnici, nevíš, co se patří když se sem vrátíš?
Jsi těsně před smrtí, tak co tě trápí to, jak se oblékám?
Ty se staráš o můj život? Přišla by ses podívat, kdybych umřela?
Spíš bys mi dala jed.
Co to blábolíš, stařeno?
Dám ti jed hned, nemusíš čekat, umři!
Toto jsem ti přivezla.
Nasprejuj se před spaním, budeš mít úžasné sny.
Podívej se na ni! Nelíbí se mi, co říká, ani co dělá!
Je to mé rozhodnutí. Chovám se, jak se mi zlíbí!
Odhalím se a jdu si, kam chci!
Zmlkni a pozorně sleduj!
Přines mi můj šátek. - Už ho nesu.
Nechal jsi ji studovat na internátu, i když jsem s tím nesouhlasila!
Zapomeň na vzdělání, tvá dcera je nezvladatelná!
Mami, nech ji v klidu, dokud je tady.
Kvůli tvému lamentování málem zrušila příjezd.
Všichni jsou připraveni. Začneme? - Tady máš šátek.
Podívej, dej jí pokoj.
Je čas sčítání. Musím jít.
Tentokrát zase vyhrajeme, pane.
Tak co, Taťko, máš strach z prohry?
Tvůj vůdce kontroluje počty osobně.
Vítěz stojí vždy krok před tebou, Kasi.
Laxmane, vítězství je naše.
Jdi a natoč Gandhiho k nám.
Hej, ty mizero!
Pane.
Sivo.
Začneš rvačku, pokud otočíš Gandhiho sochou!
Hej! Je ti jedno co říkám, hochu?
Vyřešme to slovně a ne bojem.
Proč bych se s tebou měl bavit, mizero?
Hej, vyhráli jsme!
Zase jsme vyhráli, Taťko!
Pan Viswanatham zvítězil nad oponentem Vempou Kasim o 3500 hlasů.
Taťka!
Taťka! Taťka! Taťka!
Pokaždé nás v poslední chvíli srazí.
To jim neodpustím!
Ve vesnici nemáme protivníka.
Nalli? - Bratře.
Vyhrál on, nebo já?
Jsem to já, nebo on, kdo utratil peníze?
Kapela hraje pro mě, nebo pro něj?
Když já netančím, proč oni slaví jak smyslu zbavení?
Promluvíme si.
Jednoho dne si otevřeně promluvíme.
Přichází Viswanatham. Opatrně přiveďte Taťku.
Vyhráli jsme Viswanathame! - Ano.
Zadržte, prosím.
Pro vás může být výhra nová, já jsem na ně zvyklý.
Pojďme domů, promluvíme si o tom.
Uhněte.
Připravte občerstvení, musíme večer rozjet párty!
Viswanathame, teď už nemáme protivníka.
Teď uděláme vše, co jsme slíbili veřejnosti.
Uvidíme, zda se Vempa Kasi, nebo někdo jiný, zkusí postavit do naší cesty.
Dobrá, uděláme to.
Tak Sivo, jak se daří kinu? - Dobře, pane.
Jsi šťastný hoch. Taťka tě podporuje. A tvé úsilí je skvělé.
Taťka není obyčejný člověk.
Mohli jsme se postavit Kasiho trikům, když s námi byl Taťka.
Neměl vůbec žádnou šanci.
Myslím, že tvá dcera je po tobě.
Nebuď sarkastický. Byly ba tak krásná, kdyby byla po mně?
Je celá po své mámě. Tak nabídněte si.
Co studovala?
Inženýrství v Bangalore.
Tak to ji teď můžeš provdat.
To taky chceme, ale je třeba vybrat toho pravého, ne?
To je pravda.
Sivo. - Ano, Taťko?
Zeptej se na jídlo, už je pozdě.
Jak říkáš.
Můžu rušit, teto? - Ano, Sivo.
Byl jsem požádán, abych zjistil, zda už bude jídlo...
Jídlo mám připravené jinde.
Nevím, co s ním dělají, když jsem pořád v kuchyni.
Sivo, omáčka je ještě horká. Můžeš ochutnat.
Dobře.
Promiň... - Hej!
Omlouvám se.
Klidně si do mě takhle vrazíš? Nemáš oči?
Promiň, nevšiml jsem si tě.
Měl by ses nad sebou zamyslet.
Víš vůbec, kde ses mě dotknul?
No... tady. - Hej!
Nemusíš to vyslovovat.
Neudělals to naschvál?
Vážně jsem o tobě nevěděl. Mrzí mě to.
Určitě jsi to tak chtěl. Já ti dám lekci!
No tak necpěte se. Lístků je dost. Kam pospícháte?
Seshu, jak jde sbírka? - Super, kámo, je to pecka.
Pokud to tak bude celý měsíc, můžeme ve vesnici postavit další kino.
Fajn, sečti vybrané peníze a dej je Taťkovi.
Dobře, kámo.
Ach, ne... Nalli. - Ano, paní?
Dojdi pro kokos. - Ano, paní.
Héj!
Tati!
- Jdi po nich.
Naskočte si!
Honem, poběžte!
Dělejte!
Rychleji. Vyskoč nahoru.
Ať jsou zatraceni! Ať je bůh prokleje!
Dost! Zmlkni už!
Nebo umřu z tvého vřískání!
Poslali rváče, protože neunesli prohru.
Za tím stojí Vempa Kasi.
Není naštvaný kvůli prohře, ale kvůli podílu z pískovny.
Jaký je podíl z pískovny?
Sivo, dopadl jsi je? - Ne, Taťko, ztratil jsem je.
Ale určitě byli od Vempy Kasiho.
Pojďme s nimi skoncovat!
Taťko, nedělej nic ve vzteku.
Vím, jak se s nimi vypořádat.
Máme spoustu šancí, jak vyhrát nad nepřítelem.
Ale máme malou šanci je dokončit.
Proč jste je jen ohrozili a vrátili se zpět?
Nečekali jsme tam Sivu a Taťku.
První se musíme zbavit jich.
Oni vždy vše promyslí, než někoho napadnou.
Ale my to nepromyslíme, ani když chceme někoho zabít.
Nejde mi o to, aby zemřeli, ale o podíl ze zisku z lomu.
Kvůli tomu jsem šel do voleb.
Je pro nás dobře, že ho nezasáhli.
Viswanatham se bude třást strachy.
Mějte se na pozoru, brzy se přijde vyrovnat.
Babi, chtěla jste mě vidět?
Tys přišel, Sivo?
Jsem v domě nejstarší, ale nikoho to nezajímá.
Nikdo mě nedoprovodí ani do chrámu. Proto tě musím pořád volat.
To je v pořádku, babi. Vezmu vás tam.
Dej mi dvě minutky.
Parvathi, připravila jsi věci k modlitbám?
Ano, tchýně.
Haló? - Sivo?
Ano, kámo, mluv.
Získali jsme distribuci dalšího filmu Maheshe Babu.
To je skvělé, kámo.
Volám ti, zda chceš taky lístek. - To nemusíš, kámo.
Poběží to v našem kině aspoň sto dní.
Dáme opravit, co je třeba, protože je to film s velkou hvězdou.
Jasně, postarám se o to, kámo.
Zařídím to.
Vzrostou nám náklady na údržbu.
Obstarej nějaké peníze.
Dobře.
Můžeme vyrazit, Sivo? - Ano, babi.
Pojďte.
Díky bohu.
Jde provoz kina dobře, Sivo? - Ano, bez problémů, babi.
Sedněte si.
Ach, synku. Bolesti jsou součástí stáří.
Kam to jdeš?
Do chrámu.
Neříkalas, že půjdeš dřív? - Říkala jsem, že půjdu teď.
Posaď se dozadu.
Hm, dobře.
Ty umíš řídit?
Hele...
Krom toho, že je to dívka, má od dětství všechny ostatní kvality.
Nastup si, Sivo.
Ach ne. Ach bože. Řiď opatrněji děvče.
Ty huso, chci navštívit boha v chrámu, ne v nebi.
Už jsme u chrámu, prosím, zastav.
Díky bohu, myslela jsem, že umřu. - Já taky, babi.
Sivo, prosím pomoz mi z auta. - Pojďte, babi.
Pomalu, babi. Opatrně.
Díky bohu.
Už si vystup!
Nejdu do tohoto chrámu. Můžeš jít.
Budu obětovat v jiném chrámu. - Ty, a že bys dávala obětiny?
Byla to jen záminka jak si vyjít ven.
Mám další práci. Vysadím tě, kde budeš chtít.
Hej, nasedni si.
Dělej, nasedni si.
Hele, proč jsi tak vážný?
Měla bych být taky vážná, že ses mě dotkl?
Co říkáš?
Hej...
Myslíš, že jsem tvá řidička?
Proč se neustále díváš jinam?
Co jiného mám dělat?
Aha, takže uděláš, co ti řeknu?
Halo, kdo bude řadit?
Zařaď mi trojku.
Zatrub.
Nedotýkej se mě.
To stačí.
Ahoj, Sivo. - Ahoj, Swapno.
To je tvá přítelkyně?
Ne, jenom známá.
Jenom známá?
A taky?
Co, to znamená?
Ty nevíš? - Nevím.
To je lepší, že to nevíš.
Zdá se, že máš silné přání.
Co sis přál?
Halo, na něco jsem se tě ptala.
Nevyslovuje se, o co žádáme boha.
Aha, takže máš taky nějaké nesplněné přání.
Sbírka z tohoto týdne, bude zatím nejvyšší, Taťko.
Brzy budeme promítat dobrý film, Taťko.
Co je to?
Proč všechny traktory stojí? - Nemám tušení, Taťko.
Lidi, proč tady stojíte?
Přijeli jsme pro písek, Taťko. Ale chce po nás peníze.
Kdo po vás chce peníze? Písek patří naší vesnici.
Každý kdo se zde narodil má právo na písek.
Kdo po vás chce peníze? Pojď se mnou.
Proč vybíráš peníze od našich lidí za písek z našeho lomu, ty grázle?
Nejsi náhodou od Vempy Kasiho?
Co tu pohledáváš?
Mě se neptejte. Chtěl to po mně Viswanatham. Zeptejte se jeho.
Viswanatham?
Co to říkáš?
Ano, řekl nikomu nedávat písek bez placení, ani vesničanům!
Patří mu ten písek, nebo tobě, aby to mohl dělat?
Pojďte lidi, promluvíme si s Viswanathamem.
Půjdeš s námi. - Tak pojď.
Dobře, budeme ho podporovat, jak říkáte.
Konečně dostaneme toho předsedu, ne?
Je to tak. - Máte pravdu.
Viswanathame, chtěl jsi po něm ať vybírá peníze za písek?
Promluvíme si o tom později.
Jak jsme mysleli... - Není to správné.
Je špatné vybírat peníze od vesničanů.
Každý má právo na ten písek. Odvolej své lidi.
Kdo jsi, abys tohle po mně chtěl? - Cože?
Myslíš si, že je odvolám, když se sem přijdeš s pár chlapy?
Víš, kolik mě stály volby? Víš, kolik jsem zaplatil těm klukům za tebou?
Chtěl jsem, abys tolik rozhazoval? - Udělal jsem to.
Vyhrál jsem díky tomu. Myslíš, si, že jsem vyhrál díky tobě?
Pokud bych se řídil podle tebe, skončím někde u silnice.
Děláš to kvůli penězům, nebo ses ze strachu spojil s Vempou Kasim?
Překračuješ své hranice! - Pokud potřebuješ, peníze ti dám.
Nechtěl jsem, abys vyhrál, jen aby ses spojil s těmi grázly!
Cos to řekl?
Co si o mně myslíš?
Viswanathame, nezahrávej si se mnou! - Vyhoďte ho odsud!
Meleš sračky.
Jak se opovažuješ sáhnout na Taťku, ty mizero?
Jak se opovažuješ na nás sáhnout? - To je všechno?
Nech mě!
Hej, stůj!
Ty se umíš i mračit?
Předtím jsem si toho nevšimla.
Hej!
Vyslechni mě! - Co je?
Hodně dlouho už ti chci něco říct.
Mám tě ráda. Jsem do tebe blázen.
Nevím, jak jinak ti to říct.
Řekni ano a propukne tu naše láska,
budeme tu mít svatbu,
strávíme tu naší první noc, budeme mít děti a pak tu společně umřeme.
Tak co?
Souhlasíš s tím?
Měsíční záře náhle zaplavila oči beze snů.
Sprcha slov zaplavila rty stejně jako přílivová vlna.
Růže rozkvetla uprostřed bláta a bambusy se melodicky rozezněly.
Tahle kouzla do mě dosud nikdy nevstoupila.
Krásné květiny vše vyplňují a hrnce jsou plné ibišku.
Lodě jsou plné hedvábných závěsů a nebesa se rozložila pod schody.
Jako krásný motýl, který se vyklubal z hedvábného kokonu.
Jako nádherná pravda, která vyrazila z neúrodné země.
Hedvábná krása mě k ní přitahuje, netuším, co se to stalo.
Co se to se mnou stalo?
Toužím po tvém políbení, i když to popírám.
Ubíjí mě to.
Nikdy dřív jsem neviděl svět tak barevně.
V srdci mi rozkvétá malba.
Krásné květiny vše vyplňují a hrnce jsou plné ibišku.
Lodě jsou plné hedvábných závěsů a nebesa se rozložila pod schody.
Poskakuju jako malé dítě. Ze samotáře se stal nezbeda.
I ve dne jsem zasněný. Co se to se mnou stalo?
Dokonce i cesty po kterých denně chodívám, mě nepoznávají.
Všechny ty nádherné věci uvnitř mne, o kterých se mi nikdy ani nesnilo.
Krásné květiny vše vyplňují a hrnce jsou plné ibišku.
Lodě jsou plné hedvábných závěsů a nebesa se rozložila pod schody.
Odpal to.
Dobře.
Laxmane, dělej, nahraj.
Nahrajte si.
To je ono.
Raju, odpal ho.
Hele, proč nehraješ?
Nemůžu, Taťko.
Tak, co tu děláš?
Takhle, opal to.
Hej, přestaňte na chvíli!
Postav se, drahá.
Hele, hrajte opatrněji.
Dobře, Taťko.
Čí jsi dcera? Nikdy jsem tě tu neviděl.
Jsem Sarojina dcera. - Jaké Saroji?
Jmenuje se Vasanthawada Saroja. Jsem její dcera.
Ty jsi Sarojina dcera? - Ano.
Vyrostla jsi, drahá. Co studuješ?
Druhý ročník střední školy.
Aha, tak dobře studuj.
Jdi opatrně.
Jdi drahá.
Taťko!
Při jméně Saroja se ti zaleskly oči.
Hele, běž si po svém.
Je tu podobnost mezi tebou a dlouhovlasou kráskou.
Proč má stejný styl chůze jako ty?
Mlč, ty mizero!
Podobné velké oči a zahnutý nos.
Byla to Vasanthawada, byla to Vasanthawada.
Nevím kdy jsi zasadil semínko, ale už je z něj stromek.
Takže mám pochybnosti o starém mládenci Taťkovi.
Jsi mrtvý pitomec! - Ale, ne.
Zastav se, mizero! - Ach můj bože.
Jak tě chytím, je po tobě.
Meleš si, co chceš. Zabiju tě.
Až tak?
Zabiju ho, když ho chytím.
Sivo, chytni ho. - Jen jeď dál, kámo.
Co se stalo?
Musím si s tebou o něčem promluvit, Taťko.
Nikdy bych nečekal, že mě budeš takhle šokovat.
Bylo by lepší, kdybys to řekl před čtyřmi dny.
Promluvil bych o tom s Viswanathamem.
Ale už čtyři dny jsme rozhádaní.
Když mu to povím nyní, bude si myslet, že ji chceme využít.
Já potřebuji Indu, Taťko. Na ostatní kašlu.
Má mě ráda víc než sebe.
Začal jsi používat nová slova.
Dobrá, buď několik dní trpělivý.
Promluvím si s Viswanathamem až se situace trochu uklidní.
Stačí ti to?
Děkuji, Taťko.
Děkuji ti.
To stačí.
Tati. - Ano?
Kamarádka odjíždí do Británie. Jedu do Rajahmundry vyprovodit ji.
Dobrá.
Všichni její přátelé jsou ženatí a usadili se,
ale tahle dívka je šťastná, když se potuluje jako voli.
Tati, umlčíš ji, nebo ji snad zakroutím krkem.
Mami, proč se o ni staráš? Tolikrát jsem ti říkal, ať ji necháš na pokoji.
Potřebuješ auto? - Nepotřebuji, tati, pojedu autobusem.
Zastav na chvíli.
Můžeme jet.
Ahoj.
Co jsi řekla doma?
Lhala jsem, že jedu za kamarádkou do Rajahmundry.
Čemu se směješ? - Ničemu.
Kdo chytil srdce a vypustil ho jako draka přivázaného na provázku?
Kdo chytil nohy a připoutal je ke kolům, aby táhly vůz plný květin?
To není nic jiného než rozpustilost, ukrývat mě uvnitř sebe.
Kampak se to díváš? Jsem přímo vedle tebe.
Opakuj ta slova, jsou jako elixír. Vydržím je poslouchat do nekonečna.
Projedu s tebou stovky kilometrů.
Hej, Sivo, ty kouříš? - Nekouřím.
Dívky mají rády kluky kteří kouří cigarety.
A ty?
Mně se to líbí, proto se tě na to ptám.
Zaslechla jsi melodii skrytou v srdci Mynahu?
Když létají tuňáci nad hladinou blýskají se lesknoucím mořem.
Rychlost a hudba rozechvívá vzduch.
Zapomínám na šarvátky, díky tomuto sladkému poblouznění.
Už jsi někdy viděla tolik hvězdných mýdel, myjících záda oblakům?
Už jsi viděla oko, které dodává večernímu slunci červeň?
Ať jde o kohokoliv, povíš mi, kdo tuhle krásu namaloval?
Nejde o nic jiného než o čiré štěstí uvnitř tebe, které na tebe působí.
Jsem zde jako tvá láska vyobrazená do nádhernosti.
Opakuj ta slova, jsou jako elixír. Vydržím je poslouchat do nekonečna.
Projedu s tebou stovky kilometrů.
Kdo dal jméno lásce a věnoval ji věčnost?
Kdo otevřel lásce vrátka a kdo ji jako první políbil?
Ať už jde o cokoliv, co může za to uvolňování napětí ve mně?
Nejde o nic jiného než o překypující vášeň v tobě.
Jsem tu, abych tě udržovala na cestě.
Opakuj ta slova, jsou jako elixír. Vydržím je poslouchat do nekonečna.
Projedu s tebou stovky kilometrů.
Sivo.
Ještě jsi nevyrazil do kina? - Už půjdu, Taťko.
Neopozdi se.
Co je to?
Když kouří všichni kamarádi, chtěl jsem to taky zkusit.
Život nabízí mnoho věcí, je třeba zkusit ledacos.
Ale je třeba držet se mezí, jinak se z toho stane závislost.
Nedovol, aby se ti to stalo.
Víš, že Taťka mě doma načapal, jak kouřím?
Vážně? A co jsi mu řekl?
Poprvé v životě jsem mu zalhal. Kvůli tobě.
Až tak? Opravdu? - Jo.
Musíš mi říkat víc takových věcí. Pojď sem.
Co to děláš?
Nemluv.
Víš, co je to vztah? Mám tě to naučit?
Sivo, vztah sebou nese i bolest.
Polož mi ruku na bok. Dělej.
Přitáhni si mě blíž k sobě.
Hej!
Ne tak silně.
Pomaličku.
Polib mě.
Hej!
Sem.
Já to neumím.
Je to snadné. Naučím tě to.
Přilož svůj horní ret na můj horní ret.
Nevím, jestli máš něco v plánu, ale večer se setkáme znovu.
To je vše.
Dnes večer? Hm... Dobře.
Opatrně, Indu.
Jako člověk, který tetuje lidi, tak i já budu s tebou sdílet mou krásu.
Sivo.
Řekl jsi o nás někomu? - Ne, neřekl.
Hele, řekni mi pravdu.
Vlastně, řekl jsem to Taťkovi.
Neříkala jsem ti, abys to nikomu neříkal, Sivo? Proč jsi mu to řekl?
Pokud se o tom někomu zmíní, dozví se to můj táta.
Tak ať, stejně se to jednou musí dozvědět.
Nejsi Tom, Dick, ani Harry, jsi Siva. Pokud mu to povím, bude z toho hádka.
Taťka to nikomu nepoví, má mě moc rád.
Mám ho moc rád, je jako můj život.
Takže jsi lhář.
V čem jsem lhal?
Každý člověk miluje jen jednu osobu.
Minule jsi to řekl mě a teď tak mluvíš o Taťkovi.
Pověz mi pravdu, koho z nás máš rád více?
Nepřemýšlej nad tím, hned odpověz.
Tebe mám raději.
Sivo...
Miluji tě.
Nedělej si starosti, přemluvím mého tátu.
Rozepni si košili. - Proč?
Proč se ptáš? Co?
Hej, co to je, Sivo? To se neobejdeš bez telefonu ani na chvíli?
Tak to není, Indu. To bez tebe se nemohu obejít ani na chvíli.
Ty fotky jsou pro mě vším, když zrovna nejsi se mnou.
Dobrá, ale už je pozdě. Půjdeme.
Tak brzy?
Zítra se zase sejdeme. Teď už to stačilo.
Tak pojď, pojď, pojď.
Taťko, kdy jsi přišel?
Copak, jsi v poslední době zaneprázdněný?
Nemá si Taťka dělat starosti?
To nemusíš, Taťko.
Sivo, každý v životě dostane šanci zamilovat se.
Ale jen někteří dosáhnou zapomnění na svět a šťastného zamilovaní.
Ty v tom stavu nyní jsi.
Užij si to.
Promluvím s Viswanathamem v příznivý den.
Teď už musím jít. - Dobře, Taťko.
Ano Indu? Mluv.
Ahoj, Sivo, všichni z domu jsou pryč a vrátí se později.
Rychle sem přijeď.
V tuto hodinu?
Hele, ty blázne, jasně že teď. Pospěš si.
Dobře, už jedu.
Chvějící se srdce a třesoucí se rty.
Tvá přítomnost je tak příjemná.
Vzrůstající láska se šíří silou kalamity.
Roztápím se v tvém objetí.
Jako vír myšlenek uvnitř tvé vřelosti.
Mám ukončit můj život, má milovaná? Má milovaná, má lásko.
Je to požehnání ve kterém nejsem schopen odlišit pravdu od představ.
Hej nastal čas, zmrazit tento sen na sochu.
Krásná dáma jako lvice, vytesaná do santalového dřeva.
Jsi rychlá jako mladá kobra. Přišla jsi jenom tak.
Hrátky s tebou jsou jako lov polibků.
Mám zdolat nebesa, abych překonal překážky?
Ach hluboké údolí, není možné tě myšlenkami pojmout.
Hej nastal čas, zmrazit tento sen na sochu.
Chtíč se nechce nechat zchladit, vybuchuje vroucím žárem.
Nervy se teplem roztápí na slzy.
Bez tebe ve mně, bez tebe sjednocené se mnou.
Je celičký svět v mých očích prázdný.
Je to rozkoš, svatá nebesa jsou nyní naše.
Hej nastal čas, zmrazit tento sen na sochu.
Chvějící se srdce a třesoucí se rty.
Tvá přítomnost je tak příjemná.
Jako vír myšlenek uvnitř tvé vřelosti.
Mám ukončit můj život, má milovaná? Má milovaná, má lásko.
Je to požehnání ve kterém nejsem schopen odlišit pravdu od představ.
Hej nastal čas, zmrazit tento sen na sochu.
Sivo.
Mám strach z představy, že bych měla jít domů.
Proč?
Můj táta mě nutí ke svatbě.
Ke svatbě? - Ano.
Za mými zády sjednal svatbu s mužem z USA.
Muž z USA?
Zabiju ho!
Ať je to kdo chce, zabiju ho.
Tvého tátu ne, ale postavím se čemukoliv, co je proti tvému dobru.
Hele, uklidni se.
Pověděla jsem ti, co mi řekli. To je vše.
Proč jsi z toho tak mimo?
A když mě budou nutit vzít si někoho koho nemám ráda,
tak za mnou přijdeš ty.
A pak budou koukat, jak spolu utíkáme.
Nedovolím to, Indu.
Aha, a co uděláš?
Dobře, něco uděláme.
Můžeme se vzít hned a tady.
Nevadilo by ti to?
Hej, co je to s tebou?
Sivo, co je to s tebou?
Sivo, kam to jdeš?
Sivo.
Čekal jsem na chvíli, až to řekneš.
Tady...
Zbláznil ses? Takhle se máme vzít?
Mělo by to být velkolepé, přede všemi.
Jak dlouho ještě můžeme čekat, Indu?
Zastavuje se mi i dech, když jsem bez tebe. Už to nemůžu vydržet.
Sivo, půjdu a promluvím si o nás s mým tátou.
Dlouho jsem to odkládala.
Nebude snadné tátu přemluvit.
Přestaň být napjatý. Určitě ho přesvědčím. V pořádku?
Tak už pojedeme.
Pamatuješ si vše, co jsem ti řekla, Sivo?
Ať to vyvolá jakékoliv hádky,
nepřibližuj se k mému domu. Až to zařídím, tak ti zavolám.
A taky mi teď nesmíš volat. Rozumíš?
Rozumím.
Bude to teď mezi mnou a mým tátou.
Nemám rád ten pocit, kdy odcházíš.
Dobře.
Už jeď.
Ahoj.
Ó má milovaná. Ó má milovaná.
Laxmane, napij se.
No tak hoši, mám vás pobízet? Pijte.
Laxmane. - Taťko?
Ožeň se.
A když to nejde, Taťko? Kdo by mi dal dívku?
Mám ti najít dívku?
Udělej to pro mě, Taťko. Budu tě uctívat.
Zařídím ti svatbu.
Halo? - Kde jsi, Taťko?
Jsem venku, chlapče.
Musím s tebou naléhavě mluvit, Taťko.
Tak mluv.
Indu šla domů a řekla, že si o nás promluví s jejím tátou.
Jsem napjatý z toho, jak bude reagovat.
Klidně ho zašlapu.
Jeď pro ni a já vám zařídím svatbu v chrámu.
Takhle ne, Taťko. Vyslechni mě.
Mohl bys tam zajet.
Cítil bych se lépe, kdybys byl u toho, až mu to Indu sdělí.
Tak tohle chceš.
Dobře, zajedu tam kvůli tobě.
Co mi může říct?
Nejdřív mě urazí a pak bude souhlasit.
Kvůli tobě zajdu i do domu Viswanathama. Dobře?
Hej, Viswanathame, dnes jsi skončil.
Taťko?
Volané číslo není dostupné.
Jenám líto, volané číslo je momentálně vypnuté.
Laxmane. - Co potřebuješ, Sivo?
Kde je Taťka?
Taťka? Odešel poté, co mluvil s tebou.
Nepřišel domů? Co se stalo, kámo?
Indu.
Volaný účastník je mimo dosah.
Sivo? - Taťko, kde jsi?
Hele, uklidni se.
Měl jsem v noci nehodu. - Nehodu?
Kde k tomu došlo?
Tyhle prášky ne, Taťko. Tyhle.
Proč jsi mě neinformoval, idiote?
Chtěl jsem to po něm.
Co se stalo, Taťko?
Vyrazil jsem v noci k Viswanathamovi, promluvit si o tobě.
A cestou jsem měl malou nehodu.
Takže jsi tam nebyl?
Jak to tam dopadlo a v jaké je Indu situaci...
Nezvedá ani telefon, Taťko.
Nic se nestalo, uklidni se.
To tě má Viswanatham vítat a oslavovat, jakmile uslyší tvé jméno?
Chce to čas, synku. Buď trpělivý.
Dobrá, zajeďte na Krishnaraovu farmu a dovezte mi peníze, které vám dá.
Hej, mluvím s tebou.
Dojeďte mi pro peníze.
Hej, máš to tam hotové? - Ano, pane.
Tak se neflákej!
Dělejte, posvazujte to! - Pane, Krishnarao.
Taťka mě poslal pro peníze.
Ano, vím o tom. Je to se zpožděním.
Halo?
Poslouchej, Sivo.
Dokonce i po varování tvého srdce a tvého odhození...
Dokonce i poté co tě obklopila agónie, proč se to stalo?
Měl jsi zaslepený zrak? Pohrával si s tebou čas?
Vypověděly ti nohy službu? Proč došlo k tomuto?
Díky tomuhle se krev rozbouřila jako příliv.
Mé srdce je zlomené a roztříštěné.
Srdce je roztříštěné, sny se pomalu rozplývají a srdce mě opouští.
Může tohle snést svět? Může tě takhle volat smutek?
Zůstane po všem jenom prázdnota? Proč k tomu došlo?
Mohly nohy zapomenout cestu i po takové pouti? Jak je to možné?
Při dopadu těžkých kroků i čas jakoby uhýbal, co je to za chaos?
Vzduch se stal nedýchatelným a každá chvíle se stala bolestivou.
Indu!
Sivo, prosím, jdi pryč!
Co se to tady děje?
Včera v noci jsem o nás řekla mému otci.
Od té doby jsme se hádali.
Můj táta mi vyhrožuje, že mě zabije.
Klidně ať mě zabije, nemohu bez tebe žít, Sivo.
Pojď se mnou, odejdeme odsud.
Ty!
Jak se ty a Taťka opovažujete zneužít mou shovívavost?
Vyhoďte ho odsud!
Indu! - Vyhoďte ho!
Indu!
Hni sebou!
Tak pojď!
Dělej, hni sebou!
Vytáhněte ho ven!
Postavte ho na zem.
Pojď s náma.
Pojďme, chlapi.
Nesmí odsud utéct. Je to jasné? - Dobře, bratře.
Vemte ho dovnitř!
Proč jsi sem znovu přišel?
Hej!
Dům je zamčený, kde všichni jsou?
Co se stalo?
Proč mě biješ, bratře? Paní Indu se provdala.
Všichni odjeli do Hydebaradu, vyprovodit ji k odletu do USA.
Myslím, že odletěla do USA včera v noci, bratře.
Tady zastav. Přímo tady.
Nic se nezměnilo.
Jsou tu stejné domy i stejné umouněné tváře.
Tváře bez kouzla, zatracení vesničané.
Dobře, kolik dlužím? - Dejte mi, kolik chcete.
Cože? Tohle neříkej. Pověz mi, kolik stála cesta.
Tolik mi nezaplatíte.
Cože? Myslíš si, že nemám na zaplacení?
Mám dům, pozemky a bankovní účet, člověče. Kolik ti dlužím?
50 dolarů.
Za takovou krátkou vzdálenost 50 dolarů?
Tady máš deset.
Zatraceně. To je špatný začátek dne. - Zmiz odsud!
Proč bych tu zůstával?
Hej, kámo, přijel jsi na festival?
Ne drahoušku, přijel sem za tebou, chyběl jsi mi.
Vůbec ses nezměnil. - Nenabídneš mi čaj?
Zase začíná.
Dej mu čaj.
Je zvykem nabídnout před čajem vodu.
K čertu s jeho bohatstvím.
Člověče, to je holá voda? Nevíš, že piju jen minerálky?
Krishnam Raju nedávno vyhodil svého sluhu, protože mi nedal minerálku.
Krishnam Raju?
Jo. - Proč si byl u něj?
Ptáš se proč? Chce po mně, abych našel nevěstu pro jeho syna.
Takže?
Jeho syn je vybíravý. Takže to nechal na mně.
To je velká zodpovědnost.
Bratře, Katari.
Má dcera má dva roky do promocí.
Taky pro ni hledáme ženicha. Proč o ni neřekneš panu Rajuovi?
Vážně?
Tak mi večer doneste její fotku.
Jsou zoufalí. Dám je dohromady.
Ale, ne nějak moc kecá. Musím ho nějak zastavit.
Musím ti sdělit novinky. - Povídej.
Ambani mě dennodenně otravuje telefonáty.
Kvůli čemu?
Položili tady všude plynové potrubí, ale někde uniká.
Takže po mně chce, ať to nějak vyřeším.
Fakt?
Co na to povíš?
To je ono. Proto mi neustále volá poslední tři dny.
Kdo?
Kdo jiný, než Mukki Ambani.
Ale ne.
Nezvedám mu telefon,
ale vypadá to, že ví, že jsme ze stejné vesnice.
Proto volá i tobě.
Slib mi něco. - O co jde?
Pokud ti znovu zavolá, neříkej mu, že jsem ve vesnici.
Natož že pocházíme ze stejné vesnice. - Jasně, že ne.
Proč po mě chtějí všichni pomoc? - To jo.
Nemůžu mít energii i jen pro sebe? Objednej dvě Samoasy.
Dej mu dvě Samoasy. - A chtěl jsem čaj. To šli pro mlíko?
Buď trpělivý. Dostaneš ho.
Kdy bude čaj?
Dostaneš ho po jídle. - To zní dobře.
Jsi pěkně hladový.
Vezmi to. - Taťko.
Dobrý den, Taťko. - Ahoj, Katari.
Teď jsi přijel? - Ano, Taťko.
Dobře.
Co teď děláš?
Jak to říct, Taťko.
Jen jsem si sem zajel na festival a z práce už mi stokrát volali.
Zkrachovali by, kdyby mě neměli.
Nevíš jak si poradit s naším Sivou? Vůbec mě neposlouchá.
Lidi musíš instruovat správným způsobem. Teprve pak to pochopí.
Jsi mírný, a proto odsud nechce odejít.
Po festivale ho vezmu sebou.
Udělej něco a vezmi ho sebou.
Samozřejmě, Taťko.
Hej, proč jsi tady? - Tady...
Nastup si. Mám pro tebe práci.
Díky bohu, jsem zachráněn.
Uvidíme se. - Dobře, Taťko.
Je nesnesitelný.
Měj se, bratře. - Ahoj.
Jmenuji se krásná Jasmína. Pocházím z půvabné vesnice.
Je mi šestnáct let, uvidíte.
Pokud nevěříte, tak vám teď něco předvedu.
Zatančíme si a ukáže se kdo je nejlepší.
Hudba bude bujará, pojďte sem a předveďte se.
Užijte si to. Užijte si to...
Přijďte zas a znovu, bude to zábava.
Užijte si to.
Přijďte pokud máte dost odvahy. Přijďte, pokud hledáte vztah.
Moje krása je jak horká pánev, při doteku se spálíte.
Sledujte elegantní dívenku, jak se protáčí v tanci.
Přistupte blíže a zapomeňte na svět.
Pokud chcete spatřit nebesa, přijďte k nám.
Užijte si to.
Pojďte, hudba už hraje, užijte si to.
Přistupte blíže. Užijte si to.
Přijďte pokud máte dost odvahy. Přijďte, pokud hledáte vztah.
Jen ten, kdo se pořádně rozparádí, může dostat mé sladké poklady.
Zítra vám dáme peníze, věřte nám, jsme v jádru hodní.
Pokud máte hluboko do kapes, tak to běžte raději stranou.
Co jsi řekl Taťkovi, ty blbe? Co?
Indu. Pojď sem, Indu!
Vyjdi ven!
Jsem tady, Indu!
Tvůj Siva je tu, vyjdi ven!
Dnes ukončíme tři roky našeho odloučení!
Proč hulákáš na můj dům? Co?
Vy to nevíte? Vaše dcera mě miluje!
Co to plácáš, ty pitomče? Co to kecáš?
Hej! Neřvěte!
Provdal jste ji a poslal pryč, když jste se dozvěděl o naší lásce!
A teď děláte, že o ničem nevíte?
Je to má Indu, je má navždy!
Přijde za mnou!
Indu, vyjdi ven!
Ať tvůj otec a tihle vesničané vědí o tvé lásce ke mně.
Vyjdi ven a řekni jim to. Ať jim to dojde. Pojď ven!
Co čumíte, jak se předvádí? Vyžeňte ho odsud! Ať je pryč!
Hej, nemáme spolu žádnou rozmíšku.
Tak se jen dívejte, co se tu děje. - Ty, hajzle!
Vyhrožuješ nám?
Já nevyhrožuju! Ale můžu klidně i někoho zabít!
Hele, není zbytečné dělat rozruch u domu již provdané dívky?
Hej! - Indu! Čekám na tebe už tři roky.
Tvá láska mi dala sílu čekat.
Nikdo nás nemůže oddělit.
Nehnu se odsud, dokud nevyjdeš.
Halo, Maheshi?
Indu!
Po tvém odchodu, jsem sdílel mou bolest s tímto motocyklem.
Je to jediná věc, která v tomto světě zůstala, jako důkaz naší lásky.
Podívejte.
Postav se.
Mluvím s tebou, postav se!
Ty, mizero!
Hej, chyťte ho!
Inspektore, odveďte ho pryč! - Hni sebou!
Držte ho!
Neměl by se už nikdy odvážit vstoupit do tohoto domu!
Indu, nikoho se neboj! Přijdu a odvedu tě!
Ukážu ti, co znamenám na policejní stanici.
Nastupte si.
Pusťte mě! - Držte ho!
Pořádně ho držte!
Hej. - Pane.
Mluvil o důkazu. Spalte tu motorku.
Jak si přejete, pane.
Ramano. - Donesu vám čaj, pane.
Kde je Siva?
Čau, Taťko, co tak pozdě? Nebyl jsi ve vesnici?
Dlouho jsem čekal, kdy přijdeš
a před chvíli jsem dokončil léčbu tvého kluka mým stylem.
Sivo.
Synku.
Nikdo nepodal stížnost. Neexistuje žádný záznam.
Varoval jsem tě, že se předvedu, pokud ho dostanu do ruk.
Nedovedeš si představit, co udělám, pokud se do toho domu ještě odváží.
Pojď, chlapče.
Sivo?
Hej, Sivo!
Sivo.
Sivo?
Sivo!
Kam mohl jít?
Jsou to tři roky, co jsi mě opustila.
Celé tři roky bez tebe jsem trpěl bolestí.
Nemohl jsem to nikomu říct a čekal na tebe jako blázen.
Ale věděl jsem, Indu, že jednoho dne za mnou přijdeš.
Prošla sis stejnou bolestí tam, stejně jako já tady, Indu.
Pokaždé když brečím, myslím na tebe.
To nejsou slzy z očí, ale krev, Indu. Krev!
Tak či tak, s kým jiným, bych mohl sdílet mou bolest, než s tebou, Indu?
Proč mlčíš, když já toho tolik říkám?
Pověz něco.
Vrátila ses po tolika letech.
Já jsem se potuloval kolem tvého domu jako šílený pes.
A ty ses se mnou ani nesetkala.
Proč?
No jo. Jsi vlastně provdaná za jiného muže.
Má láska neskončí tím, že si má milovaná, vezme za muže někoho jiného!
Co je, Indu? Proč jsi vyděšená?
To jsem já, Siva.
Stejný Siva, kterého jsi milovala víc než svůj život.
Tak jo, rozvážu tě.
Odvedu tě pryč.
Nebudu klidný, pokud se mezi nás někdo zkusí postavit.
Dnes se o všem rozhodne.
Opatrně Indu, pojď.
Pojď se mnou, Indu.
Sivo. Sivo, pusť mě. Sivo, nech mě.
Sivo, nech mě!
Zešílel jsi?
Rozumíš tomu, co děláš?
Ano, vzájemně jsme se milovali.
Měli jsme spoustu snů.
Ale žádný z těch snů se nestal skutečností, Sivo.
Pokud bys mě opravdu miloval,
tak by sis přál, abych byla šťastná s kýmkoliv jsem.
Ale ty se chováš jako sadistický surovec.
Stejné to bylo i tehdy.
Pověděl jsi o nás celé vesnici.
Zničils mi život a teď to děláš znovu!
Sakra! Tvoje láska je falešná.
Zatraceně, co jsi to řekla? Nazvalas mou lásku falešnou?
Lžeš mi ze strachu ze svého otce.
Ne.
Sivo. Sivo. - Půjdeme odsud.
Nikomu tu nic nedlužíme, pojď!
Sivo, nech mě být!
Sivo!
Pojď, Indu! - Sivo!
Sivo, pusť mi ruku. - Poslechni mě, pojď se mnou.
Sivo, pusť mě. - Pojď se mnou.
Sivo, nech mě. - Odteď jsem s tebou.
Dnes se nikoho nemusíš bát. - Nech mě být, Sivo.
Hej, pusť ji.
Tati! - Pusť ji!
Pusť jí ruku.
Kolikrát jsem ti říkal, ať se nevracíš? Neříkal jsem ti to?
Ty!
Manželi!
Tati!
Pojď, odcházíme. - Pusť mi ruku, Sivo!
Sivo, co to děláš? Pusť ji.
Říkám ti, abys ji pustil.
Jdi od ní, chlapče.
Jdeme!
Taťko. - Odveď ho!
Pojď, Sivo.
Co to na nás hrajete?
Svůj vztek si vybij na mě.
Proč si ho vybíjíte na ženách?
Chceš zničit život mé dcery?
Odpusť mi Viswanathame.
Nedopustím, aby se ta chyba opakovala.
Jak to můžeš tvrdit, když jsi ho doteďka nedovedl zastavit?
Vím jak se s ním vypořádat, můžeš jít. Tak jdi!
Co se stalo?
Nastup do džípu.
Okamžitě nastup do džípu.
Nastup si. Nastup do džípu.
Proč se každým dnem zhoršuje?
Co máš za problém? Co?
Řekni mi, co chceš dělat?
Pojď sem.
Vystup si!
Proč nemluvíš?
Nemůžu bez Indu žít, Taťko.
Nešlo to, ani když byla tak dlouho ode mne pryč.
Jak mám být v klidu, když říkají, že už ke mně nikdy patřit nebude?
Už je vdaná, má za muže někoho jiného. - Bylo to vynucené manželství.
Manželství z vynucení, je pořád manželství.
Zapomeň na ni, je ženou někoho jiného.
Má láska není jako narození, nebo smrt, nejde ji zapomenout.
Je jako mořský příliv, který se nikdy nezastaví.
Zešílel jsi?
V době kdy lidé mění holky týden co týden,
proč týráš vdanou dívku ve jménu lásky?
Dokonce tě nechce ani vidět, ale ty ji stále pronásleduješ.
Zatraceně! Co jsi to za člověka? Nerozumíš, co ti říkám?
To ty mi nerozumíš.
Čekám na ni tři roky, aniž bych na ni zapomněl.
Vrátila se mi, protože má láska je pravá. - Sklapni, mizero!
Otáčíš dokola pořád tu samou věc.
Skončili jsme spolu, pokud se k tomu domu ještě někdy přiblížíš.
Cože, Taťko? Zkoušíš mi vyhrožovat?
Myslíš si, že tam musíš jít. Ale nemůžeš tam jít.
Musím!
Bojí se se mnou odejít!
Zaženu ten její strach. Všem dokážu, že se vrátila kvůli mně!
Sakra!
Tohle nemůžeš udělat.
Stal se z tebe surovec.
Byla chyba, tě pořád podporovat.
Teď musím sdílet trest společně s tebou.
Zítra spolu odjedeme z této vesnice.
Nikam nejdu. Pokud mám odejít, tak s Indu.
Kdo ti dává na výběr? Prostě tě odvedu.
Jdeme!
Taťko!
Pořád přemýšlíš nad ním, ale proč nepřemýšlíš nad ní?
Co tím myslíš, chlapče?
Pokud se ho bojí, proč ho milovala? Proč si vzala nuceně někoho jiného?
Proč se o něj nezajímá? - Kdo tvrdí, že ho milovala?
Čeho se bojí?
Myslíš, že ho milovala, že se bojí svého otce?
Nikdy ho nemilovala.
Ona je ďáblice, která jen ukájela své potěšení.
O čem to mluvíš, Taťko?
Je to pravda.
Tehdy jak mi zavolal Siva,
a chtěl, abych zašel za Viswanathamem, protože s ním měla Indu mluvit o nich.
V ten den se mi stala nehoda.
Lhal jsem Sivovi, že se mi to stalo cestou k Viswanathamovi.
Nehoda se mi stala, ne cestou tam, ale cestou zpátky.
Nemám rád ten pocit, kdy odcházíš.
Tati, chci si s tebou o něčem promluvit.
Tati, musím ti říct něco důležitého.
Řekni, o co jde.
Mám ráda chlapce.
O čem to mluvíš, drahá?
Jdi dovnitř!
Tati, proč jsi tak vážný?
Proč si vybíjíš vztek na mě na mámě?
Tak mluv.
Mám ráda chlapce.
A on má velmi rád mě.
Chci si o tom s tebou promluvit.
Ale nemohla jsem ti o tom celou dobu říct.
Jmenuje se Mahesh.
Cože?
Je to můj spolužák z Bangalore.
Celá jeho rodina žije v USA.
Chce si mě vzít a odvést do USA.
Teď jsou všichni ve Vijayawadě, proto ti to říkám.
Myslím, že pro mě nikoho lepšího nenajdeš.
O čem to tady mluvíš?
Myslím, že tomu rozumíš.
Ať s tvým souhlasem, nebo bez něj, provdám se za Maheshe.
Proč mlčíš? Řekni něco.
Zavolej ho.
Hned mu zavolej.
Zítra vás zasnoubím.
Budeš mít svatbu za 10 dní a můžeš jít.
Opravdu, tati?
Miluji tě, tati.
Byla jsem nervózní, jak tě přesvědčit.
Zavolám Maheshovi a požádám je, aby sem přijeli.
Hej. To se neobejdeš bez telefonu ani na chvíli?
Sivo!
Sivo, co to děláš?
Indu!
Sivo?
Proč jsi sem přišel?
Odveďte ho odsud! - Indu!
Chci být s Indu, Taťko. Moc mě miluje.
Mám ráda chlapce. Jmenuje se Mahesh.
Její pohledy jsou lží, její slova jsou lží, její láska je lží.
Ona sama je lež!
Bál jsem se, co se stane s Sivou a co by jí udělal, kdyby se to dozvěděl.
Myslel jsem, že na ni zapomene za měsíc, dva, maximálně za rok.
Nezapomněl na ni a stalo se zněj tohle.
Proč jsi to nechal být, když jsi to věděl, Taťko?
Ty blázne.
Každá žena podvádí ve svůj prospěch.
Když jsem se dostal z nemocnice, už byla zasnoubená.
Siva nebyl nikde k nalezení.
Usilovně jsem ho hledal a nakonec jsem zašel poprosit ji.
Drahá, děláš chybu.
Je nevinný. Vroucně tě miluje.
Snažila jsem se to vysvětlit mému otci, ale nepřesvědčila jsem ho.
Nepřetvařuj se. Všechno vím. Slyšel jsem váš včerejší rozhovor.
Páni. Takže jste to slyšel?
Poblouznila jsi ho láskou a teď si bereš někoho jiného.
Nepodvedla jsi jen Sivu, ale i své rodiče.
A podvádíš i sama sebe.
Halo, co to má být? Tvrdíte, že já jsem podvodnice?
Jen jsme jezdili na výlety, to je vše.
Vzal to vážně, já ne.
Jen kvůli tomu, to musí být smysl jeho života?
Žije ve vymyšleném světě lásky, protože věří tvým slovům.
Ale neuvědomuje si, že je to celé past plná lží.
Je mi jedno jestli si myslíte, zda jde o lásku, nebo zradu.
Je dobrý na pobavení, ale ne pro manželství.
Využila jsem té příležitosti.
Příležitost? To je?
Takže potřebuješ tvrďáka na pobavení a jemného muže na manželství?
Přesně tak. No a co?
Mluvíte, jako by to zničilo život dívky?
Smeteš to takhle jednoduše?
Když mi sdělil, že miluje Indu, myslel jsem, že jsi mravná, díky vzdělání.
Ale nikdy bych nevěřil, že jsi bezcharakterní.
Teď už to víte. Jděte mu to říct.
Viděla jsi jen jeho lásku. Ne jeho hněv.
Nenechal by tě naživu, pokud by se dozvěděl pravdu.
Udělal chybu, že se do tebe zamiloval.
Nezničím mu život tím, že ho nechám, aby tě zabil.
Neztrácejte čas tím, že mě budete citově vydírat.
Je mi to jedno.
Proč bych tě měl vydírat? Jen se dívej.
Přiměju ho na tebe zapomenout a vezme si hezčí dívku, než jsi ty.
Dělejte si, co chcete.
Viswanatham zamkl Sivu ve skladu rýže, dokud nebylo po svatbě.
A nechal ho tam tvrdě mlátit.
Když jsem to zjistil, měl jsem chuť každého z nich zabít.
Ale jeho život už byl zničený, bez ohledu na to, co bych udělal.
Myslel jsem, že jsi na něj naštvaný, když jsi chtěl, aby odešel z vesnice.
Nevěděl jsem, že trpíš bolestí v srdci, Taťko.
To je v pořádku, Pojedeme.
Proč jsi zamračená?
Jsi nervózní?
Proč bych měla být nervózní?
No, proč bys měla být nervózní z jeho několikadenního týrání, že?
Ale já jsem hodně nervózní.
Protože mě mučí už tři roky.
Bije mé muže, pálí mi úrodu.
A teď ke všemu přišel sem a zkusil tě odtáhnout za ruku.
Všichni se diví, proč mlčím, proč s tím něco neudělám?
Jenže oni nevědí, že má dcera může za to, co se z něj stalo.
Je to chyba mé dcery.
Jaká moje chyba?
Co jsem udělala?
Sakra, nehraj blbou! Všechno vím.
Žádný otec nepřizná, že jeho dcera je pitomá! Ani já ne!
Pokud něco podnikne, bojím se jaké by mohl mít důkazy, a co s nimi udělá.
Tvůj manžel přijede za dva dny.
Bojím se, co se stane, když se o tomhle dozví.
O Maheshe se nemusíš bát. Mám ho pod palcem.
Sklapni!
Ty nestoudnice.
Máš ho pod palcem? A co uděláš?
Řekneš, že se Sivou to byla jen zábava, ale jeho sis vzala?
A řekneš mu, aby se necítil špatně?
Jsi holka do větru, co si užívá s tímhle, pak si užívá s tímhle.
Pak si užívá s tímhle a tímhle a nakonec si vezme úplně jiného!
Byl mezi nimi jeden, který tě z celého svého srdce miloval.
K naší smůle, zrovna s tímhle člověkem máme, co do činění.
Když se zeptám, proč jsi to udělala, odpovíš, že jen pro zábavu.
Pro zábavu?
Byla chyba podvést kluka pro zábavu.
Chyba, která se proměnila ve velkou věc.
A bude strašit tebe a tvé rodiče až do smrti.
To už stačí.
Když jsi to věděl, tak proč jsi souhlasil, ať si vezmu Maheshe?
Zamysli se.
Když se zamyslíš, kdo by byl pro tebe nejlepší, tak jasná volba je Mahesh.
Sobeckost.
Kvůli sobeckosti, si moje dcera může žít dobře.
Je to můj osud jako otce. Co můžu dělat?
Postarám se o něj.
Musíš mi udělat laskavost, Kasi.
Bylo by to snadné, kdyby to byl malý problém.
Ale ten člověk se stal nezvladatelným.
Za pár dní přijede můj švagr.
Pokud se po jeho příjezdu zase něco semele, bojím se o život mé dcery.
Nedokážu zastavit Sivu. Co mám dělat, Kasi?
Proto jsem ti zavolal.
Co za tuto laskavost dostanu já?
Ty...
Nechám tě jednomyslně vyhrát v příštích volbách.
A přenechám ti celou písečnou plošinu.
Je jen jeden způsob, jak zabránit tomu, aby se to znovu opakovalo.
Jo.
Zabít ho.
Zabít ho?
Říkal jsem ti to už dávno. Ale neposlouchals mě.
Přivedl sis ho až domů.
Tak teď nás poslechni.
Ne, ne. Nezabíjejte ho.
Byl jedním z mých lidí.
Je mi jedno co uděláš, Kasi,
ale ať není ve vesnici do doby, než odjede můj švagr a dcera pryč odsud.
Dobrá, jak si přeješ.
Jděte ho najít, svažte ho a zavřete v našem domě.
Jak si přeješ, bratře.
Hej, vy. - Ano?
Byl tady Siva? - Neviděli jsme ho.
Byl tady Siva? - Neviděl jsem ho.
Bratře, podíváme se, jestli není támhle.
Našli jste ho? - Ne.
Pospěšte si, chlapi.
Jak to můžeš tvrdit, když jsi ho doteďka nedovedl zastavit?
Vím jak se s ním vypořádat, můžeš jít.
Sivo.
Zeptej se toho dědka.
Hej, dědo, neviděl jste Sivu?
Je v tamté chatrči.
Obkličte ho!
Tak pojďte!
Pojďte sem!
Hej, zastav se!
Kde jsi, hajzle!
Vylez!
Okamžitě vylez!
Hej!
Kde jsi?
Vylez!
Kde jsi?
Zabiju tě! Vylez!
Kdo vás poslal? Viswanatham, nebo Vempa Kasi?
Odpověz mi. Dělej, vyklop to!
Řekni, kdo vás poslal?
Ani jeden z nich. Byla to Viswanathamova dcera Indu.
Hej. Musím s tebou mluvit.
Udělám to.
Ona mě požádala, ať tě zabijeme.
Hej, co to říkáš?
Proč by mě Indu chtěla zabít?
Říkám ti pravdu.
To ona si vyžádala tvou smrt.
Hej, Nalli.
Za žádnou cenu vám nesmí utéct.
Zabij ho! Rozumíš?
Dělej, zabij mě!
Když tě poslala Indu, která mě milovala víc než můj život, zabij mě.
Jak moc jsem ji musel trápit.
Nemůže to být chyba, že mě chce zabít!
Dělej.
Vyvrhni mi střeva z břicha. Dělej.
Zabij mě.
Jdi a pověz jí.
Že pro ni umřu s radostí.
Ty jsi takový velký milovník.
Jak se mám zbavit vzteku, když ti smrt udělá radost?
Neměl bys umřít snadno. Měl bys trpět a brečet!
Budu ti muset odhalit pravdu, co se doopravdy stalo.
Nikdy tě nemilovala, byl jsi jen hračka na ukojení touhy.
Její táta ji nenutil vzít si někoho jiného.
Provdala se za toho, koho si sama vybrala.
Čekal jsi na ni věrně jako pes a myslel sis, že tě miluje.
Už cítíš smutek?
Tak je čas umřít.
Žádal jsem tě, abys mě milovala, nebo si mě vzala?
Udělal jsem to?
Řekl jsem, že jsi jediná věc na kterou dokážu v životě myslet?
Tys to vše říkala a vše to byla lež.
K čemu to bylo?
Pokud by sis nejprve vyjasnila, co chceš, nemuselo se nic z toho stát.
Proč jsi na to pod maskou lásky využila mě?
Vždy jsi říkala, že kdybych měl umřít, tak umřeš minutu přede mnou.
Mám tě velmi rád, Indu.
Proto jsem ti přišel splnit tvé přání.
Bála ses?
Bála ses, že tě zabiju?
Poslala jsi chlapy, aby mě zabili, jako by ve tvé lásce nic nebylo.
Já tě miloval víc, než kdokoliv na tomto světě.
Takže, jak bych tě mohl zabít, Indu?
Ještě bys neměla umřít. Měla bys žít.
Dokud budeš naživu, tak každou vteřinu dýchej.
Měla bys žít v pláči, že žiješ kvůli mému milosrdenství.
Takový ti uděluji trest.
Po celou dobu jsem si myslel, že bůh neexistuje, protože mi tě odvedl.
Ale on existuje.
Dopřál mi poznání pravdy před mou smrtí.
Zamiloval jsem se do někoho jako jsi ty? Zatraceně.
Byl jsem potrestán láskou k někomu jako jsi ty.
Taťko, prosím odpusť mi.
Mrzí mě to, Taťko.
Indu!
Indu, otevři dveře!
Otevři dveře, Indu!
Sivo.
Prober se, můj chlapče.
Můj nejdražší.
Sivo...
Charakter postavy je takový, jaký doopravdy byl.
Z anglických titulků přeložil Tuax (tuax@centrum.cz)